Svensk översättning: - StoraStyggaVargen -
Förut ville jag rädda världen.
Denna vackra plats.
Men jag visste inte så mycket då.
Det är magins och underverkens land-
-värd att värna om på alla sätt.
Men ju närmare man kommer-
-desto tydligare ser man mörkret som sjuder i den.
Och mänskligheten?
Mänskligheten är en helt annan historia.
Valen man måste göra när man ställs inför sanningen-
-är svårare än vad du tror.
Det fick jag lära mig den hårda vägen.
För länge, länge sedan.
Och nu...
...kommer jag aldrig bli densamma.
Tack.
JAG HITTADE ORIGINALET EN DAG KANSKE DU BERÄTTAR DIN HISTORIA
Hej, Diana.
- Hej, Diana! - Hej!
Diana!
Diana! Kom tillbaka!
- Det ser mycket bra ut. - Hur går det för henne?
- Hon är duktig. - Jobba vidare.
Diana!
Diana, jag ser dig!
Var är du på väg? Lugna ner dig.
Hej, mamma. Hur mår du idag?
Nu ska du tillbaka till skolan innan nästa privatlärare slutar.
Tycker du inte att det är dags att jag börjar min träning?
Antiope tycker att jag är redo.
Tycker hon?
Jag kan börja visa henne lite saker.
- Hon borde kunna försvara sig. - Från vem?
Om vi blir invaderade.
Det är väl därför jag låter den största krigaren i vår historia-
-leda en hel armé, general?
Jag ber för att hon aldrig kommer behöva slåss.
Men du vet, en skorpion måste sticka-
- en varg måste jaga. - Hon är ett barn.
Det enda barnet på ön. Låt henne förbli det.
- Men, mor! - Det blir ingen träning!
- Men om jag lovar att vara försiktig? - Det är dags att sova.
- Om jag inte använder svärd då? - Att slåss gör dig inte till en hjälte.
En sköld utan vassa kanter då?
Diana, du är det värdefullaste jag har här i världen.
Jag längtade så mycket efter dig att jag skapade dig av lera själv.
- Och bad Zeus att ge dig liv. - Du har berättat den historien.
Därför ska du få höra en ny ikväll.
En berättelse om vårt folk och min tid under kriget.
Så du kanske förstår varför krig inte är något att hoppas på.
För länge sedan, i tidernas begynnelse-
-när världshistorien fortfarande var en dröm-
-härskade gudarna över Jorden.
Zeus var kung över dem.
Zeus skapade varelser som gudarna kunde härska över.
Varelser skapade i hans avbild, rättvisa och goda-
-starka och kärleksfulla.
Han kallade sin skapelse människan. Och mänskligheten var god.
Men Zeus son blev avundsjuk på mänskligheten.
Och försökte fördärva sin fars skapelse.
Detta var Ares, krigsguden.
Ares förgiftade människans hjärtan med avundsjuka och misstänksamhet.
Han vände dem mot varandra. Och krig ödelade Jorden.
Så gudarna skapade oss, Amazonerna-
-för att skapa kärlek i människors hjärtan och återställa freden på jorden.
Och under en kort tid var det fred.
Men den varade inte.
Din mor, Amazonernas drottning, ledde upproret som befriade oss.
När Zeus anförde vakterna till vårt försvar-
-dödade Ares dem en efter en-
-tills endast Zeus ensam stod kvar.
Zeus använde sina sista krafter för att stoppa Ares.
Med ett enormt slag tvingades krigsguden att ge upp.
Men Zeus visste att Ares en dag kanske skulle återvända och avsluta uppdraget.
Ett oändligt krig där mänskligheten slutligen skulle förgöra sig själva-
-och oss med dem.
Så Zeus gav oss ett vapen kraftigt nog att döda en gud.
Men sina sista andetag skapade Zeus denna ö-
-för att gömma oss från omvärlden där Ares inte kan hitta oss.
Och sedan dess har allt varit tyst och lugnt.
Vi tackar gudarna för att de gett oss detta paradis.
Och gudadräparen?
- Gudadräparen? - Vapnet som kunde döda en gud.
Får jag se det?
Gudarna gav oss många gåvor. En dag kommer du behärska dem alla.
I det här stora tornet förvarar vi dem.
Gudadräparen.
Det är vackert. Vem kan använda det?
Jag ber för att det aldrig kommer användas.
Men bara den bästa av oss skulle klara av det.
Och det är inte du, Diana.
Där ser du, du är trygg. Och det finns inget att oroa sig för.
- Du tvivlar på dig själv, Diana! - Nej, det gör jag inte.
- Jo, det gör du. - Nej, det gör jag inte.
Du är starkare än du tror. Du har större krafter än du vet.
- Men om du inte anstränger dig mer... - Diana!
- Är du skadad? - Nej, mamma, jag bara...
Tränar.
Jag är tydligen inte den vördade drottning jag trodde jag var.
Trotsad och förråd av min egen syster.
- Nej, mamma, jag bad henne... - För henne till palatset.
Iväg med dig.
Du gav mig inget val, Hippolyta.
Du har försummat din plikt om hon inte kan slåss.
Du talar om en tid som kanske aldrig kommer.
Han kanske aldrig kommer tillbaka.
- Han kan ha dött av sina sår. - Ares lever.
Du känner det precis som jag gör i dina ben.
Det är bara en tidsfråga innan han kommer tillbaka.
Ju starkare hon blir, desto fortare hittar han henne.
Hippolyta, jag älskar henne lika mycket som dig.
Men det här är det enda sättet att verkligen skydda henne.
Du ska träna henne hårdare än du någonsin tränat en Amazon tidigare.
Fem gånger hårdare.
Tio gånger hårdare.
Tills hon till och med är bättre än dig.
Men hon får aldrig få reda på sanningen om vad hon är.
Elller hur hon blev till.
Hårdare! Du är starkare än så, Diana.
En gång till.
Sänk aldrig garden!
Du tror att en strid är rättvis! En strid är aldrig rättvis!
Antiope!
Ligg still. Du blöder.
- Förlåt... - Vänta. Diana, vänta.
Vad har jag gjort?
Förlåt.
Var kom den här dimman ifrån?
Där! Framåt!
Där är han! Piloten, jag ser honom!
Du är en människa.
Ja. Jag menar...
Ser jag inte ut som en?
- Var är vi? - Themyscira.
- Vad? - Vem är ni?
Jag är en av de goda och de där är de onda.
-Vad? - Tyskarna. Kom, vi måste härifrån.
- Tyskarna? - Diana!
Gå bort ifrån henne, nu!
Spänn bågarna!
De har väl vapen?
Eld!
Kom!
Stanna där!
Sköld!
Nej!
Nej. Nej, nej... Antiope.
Diana. Tiden är kommen.
- Du... du måste... - Vad?
Gudadräparen.
- Diana, gå... - Vart?
- Gå vart? - Gå...
Nej. Nej, nej, nej...
- Nej! - Antiope!
Nej!
Du!
Nej, mamma. Han stred vid min sida mot dem.
Vad för sorts man kämpar mot sitt eget folk?
- De är inte mitt folk. - Varför bär du då deras färger?
- Det kan jag inte berätta. - Berätta nu!
Vad heter du?
Jag kan inte berätta det heller.
Vi borde döda honom på en gång! Så är det avklarat.
Om han dör får vi aldrig reda på vilka de är och varför de kom.
Jag...
...heter kapten Steve Trevor. Pilot, amerikanska expeditionsstyrkorna-
-id-nummer 8141921 och det är allt jag kan...
I tjänst hos Brittiska underättelsetjänsten.
Vad fasen är det här för nåt?
- Hestias lasso framtvingar sanningen. - Den är jättevarm.
Det är lönlöst och smärtsamt att kämpa emot.
- Vad är ert uppdrag? - Vilka ni än är-
- så är ni i större fara än ni tror. - Vad är ert uppdrag?
Jag är en...
Jag är en spion!
Jag är en spion.
Brittiska underättelsetjänsten hörde att tyska befälhavaren general Ludendorff-
-skulle besöka en hemlig militär- anläggning i ottomanska riket.
Jag förklädde mig som en av deras piloter och flög in med dem.
Enligt våra uppgifter hade tyskarna inga trupper kvar-
-inga pengar eller krigsmaterial av något slag.
Men våra uppgifter var fel, turkarna byggde bomber åt dem-
-men inte bara bomber. Nya vapen, hemliga vapen.
Uppfunna av Ludendorffs chefspsykopat Dr Isabel Maru.
Grabbarna i skyttegravarna kallar henne för Dr Gift.
Av goda skäl.
Utifrån det jag såg, om Dr Maru färdigställde sitt jobb-
-skulle miljoner till dö, kriget skulle aldrig ta slut.
Jag var där som observatör, inget annat, men...
...jag var tvungen att göra något.
- För att bli klar behöver jag mer tid. - Tyvärr har ni inte mer tid.
Det här arbetet... Det här...
Ta den där mannen! Nu!
Men om jag kan ge anteckningarna till Brittiska underättelsetjänsten i tid-
-kan det förhindra miljontals människors död och stoppa kriget.
Krig? Vilket krig?
Kriget...
Kriget som ska avsluta alla krig.
Fyra år. 27 länder, 25 miljoner döda.
Soldater och civila.
Oskyldiga människor.
Kvinnor och barn slaktade.
Deras hem och byar plundrade och nedbrända.
Vapen mycket dödligare än ni kan...
...någonsin föreställa er.
Jag har aldrig sett nåt liknande.
Det är som världens undergång.
- Ska vi släppa honom? - Och riskera att han återvänder?
Vi kan inte hålla kvar honom för evigt, min drottning.
Mor. Ursäkta, men efter allt han sade...
- Det måste vara Ares. - Vad pratar du om?
Ursäkta mig, senator, men han kallade det för kriget utan slut.
Miljontals människor är redan döda. Han hade aldrig sett nåt liknande.
Endast Ares kan göra något sånt.
Vi kan inte bara låta honom gå. Vi måste följa med honom.
Jag tänker inte skicka iväg vår armé för att utkämpa deras krig.
Det är inte deras krig! Zeus skapade människan-
-som rättvis, klok, stark och kärleksfull.
Det var en historia, Diana!
Det är mycket du inte förstår, människan blir lätt fördärvad.
Ja, men Ares står bakom den fördärvelsen.
Det är Ares som har fått tyskarna att kriga.
Och att stoppa krigsguden är vår främsta uppgift-
-som amazoner, det är vår plikt.
Men du är inte en amazon som oss andra!
Så du ska inte göra nånting. Som din drottning förbjuder jag dig.
Märkligt.
Är det sant att du räddade hans liv?
- Vem har sagt det? - Det gjorde han själv.
Jag såg inte att du kom in.
Skulle du säga att du är...
...ett typexemplar av ditt kön?
Jag är nog...
...lite större än genomsnittet.
Vad är det där?
Det är en...
Det är en klocka.
- En klocka? - Ja, den talar om tiden.
Min far gav den till mig.
Den har gått igenom mycket med honom-
-men nu är den med mig och som tur är tickar den fortfarande.
Varför då?
För att den talar om tiden.
När det är dags att äta, sova, vakna, jobba.
Du låter den där lilla saken tala om för dig vad du ska göra?
Ja.
Får jag ställa några frågor?
- Var är vi? - Themyscira.
Det har du redan sagt, men var är vi egentligen?
Vad är detta för ställe och vilka är ni, varför gör vattnet så där-
-hur kan inte känna till klockor och hur kan ni tala engelska så bra?
Vi talar hundratals språk.
Vi skapar större förståelse mellan människor.
Visst.
Jag fick inget tillfälle att säga det här...
...tidigare, men tack för att du drog upp mig ur vattnet.
Tack själv.
För det du gjorde på stranden.
Så, är du här för släppa mig fri?
Jag försökte, men det är inte jag som bestämmer det.
Jag bad dem till och med att låta mig följa med tillbaka.
Eller någon annan. En Amazon, eller Amazonerna.
- Amazonerna? - Det är vår plikt att försvara världen.
Och jag vill följa med.
Men min mor tillåter det inte.
Tja, jag klandrar henne inte.
Det här kriget skulle inte jag heller låta nån jag bryr mig komma nära.
Varför vill du då åka tillbaka?
Jag tror inte vill är det rätta ordet.
Jag antar att jag måste försöka.
Min far sa en gång till mig-
-om du ser nåt fel i världen kan du antingen göra ingenting eller något.
Och jag har redan försökt med ingenting.
- Snygga kläder. - Tack.
Nu ska jag visa dig vägen från ön-
- så tar du mig till Ares. - Överenskommet.
- Ska jag åka i den där? - Vi ska åka i den.
- Ska vi åka i den där? - Kan du inte segla?
Klart jag kan segla, men det var ett tag sedan.
Jag åker, mor.
Jag kan inte bara stå och se på när oskyldiga liv spills.
Om ingen annan tänker försvara världen från Ares så måste jag göra det.
- Jag måste åka. - Jag vet.
Eller jag vet åtminstone att jag inte kan stoppa dig.
Det finns så mycket...
- Så mycket som du inte förstår. - Jag förstår tillräckligt.
Men jag är villig att kämpa för de som inte kan kämpa själva.
Som du en gång gjorde.
Du vet att om du väljer att åka-
-kanske du aldrig återvänder.
Vem skulle jag vara om jag stannade?
Den här tillhörde den största krigaren i vår historia.
Vår älskade Antiope.
Se till att vara den värdig.
Det ska jag.
Var försiktig i människans värld, Diana.
De förtjänar dig inte.
Du har varit min största kärlek.
Idag...
...är du min största sorg.
- Borde du inte berättat för henne? - Ju mer hon vet-
-desto fortare hittar han henne.
Hur lång tid tar det innan vi är framme vid kriget?
Vilken sida av kriget?
Västfronten i Frankrike är 650 km lång-
-och sträcker sig från alperna till Nordsjön.
Där striderna är som hårdast då? Ta mig dit så hittar jag säkert Ares.
Ares, krigsguden?
Krigsguden är vårt ansvar. Bara en Amazon kan besegra honom.
Med den här.
Och när jag gjort det tar kriget slut.
Jag uppskattar verkligen din gnista, men det här kriget-
-är en enda stor röra.
Och det är inte mycket som du och jag kan göra åt det.
Vi kan ta oss till London och söka rätt på folk som kan det.
Jag är den som kan. Och när jag väl krossat Ares-
-kommer Tyska armén befrias från hans inflytande-
-och de blir bra människor igen och världen en bättre plats.
- Toppen. - Du kommer få se.
Vad gör du?
Jag tänkte att du kanske ville sova.
Du då, ska du inte sova? Sover inte genomsnittsmannen?
Jo, vi sover. Men vi sover inte med...
- Sover ni inte med kvinnor? -Jo, jag sover med...
Jo, det gör jag. Fast utanför äktenskapets ramar är...
-oartigt att ta det för givet.
- Äktenskap? - Just det, ni har ju inte äktenskap.
Man ställer sig framför en domare och svär att älska och ära och-
-värna om varandra tills döden skiljer oss åt.
Gör dem det? Älskar varandra tills döden skiljer dem åt?
- Nej, inte särskilt ofta. - Varför gör dem det då?
Jag har ingen aning.
- Så du kan inte sova med mig om inte... - Jag sover med dig, inga problem.
- Det finns gott om plats. - Om det är okej för dig...
- Nej, det är upp till dig. - Nu kommer jag och sover hos dig.
Där jag kommer ifrån anses inte jag vara vanlig.
När man är spion måste man...
...visa lite...
...vigör.
Har du aldrig träffat en man förut? Din far då?
Jag har ingen far.
Min mor skapade mig av lera och Zeus gav mig liv.
Det var ju häftigt.
Ursäkta.
Där jag kommer ifrån-
-skapas barn på ett helt annat sätt.
-Du menar fortplantningsbiologi? - Ja.
- Ja, jag vet. Du kan allt om det. - Jag menar det och andra saker.
Köttets lustar.
Känner du till det?
Jag har läst alla tolv volymer av Clios granskning av Jordens njutningar.
Jaså, alla tolv?
Tog du med dig någon av dem?
- Du skulle inte tycka om dem. - Vem vet, kanske.
- Nej, det skulle du inte. - Varför inte?
Slutsatsen blev att fortplantning är livsviktig för människan
-men när det gäller njutning-
- är den onödig. - Nej, nej...
- God natt. - God natt.
- Om hur länge är vi stridsklara? - Två dagar, sir.
- Du har till i kväll på dig, kapten. - Sir, männen har inte ätit eller sovit.
Tror ni jag har fått nån mat eller vila? Hör ni mig komma med ursäkter?
- Nej. - Era män är veka och självgoda.
Ni har låtit dem glömma att en attack kan ske när som helst, från alla håll.
Så vi kan väl ta och påminna dem.
- Doktorn. - General.
- Några framsteg? - Inte tillräckliga.
Det är över, general. Tyskland ger upp.
Von Hinderberg har förordat att Kejsaren skriver under vapenstilleståndet.
Tiden har runnit ut.
När Kejsaren ser det nya vapnet kommer han inte skriva under.
- Men utan min anteckningsbok... - Du ska få din bok.
Det är dig jag tror på, inte den.
Jag vet att du kan och kommer att lyckas.
Det är ditt syfte här på jorden.
Jag kom på något igår kväll.
En annan sorts gas.
Till er. Så ni återfår er styrka.
Jag har det... jag har det!
Och om det är vad jag tror...
...kommer det att bli...
...fruktansvärt.
God morgon. Vi hade tur och fick skjuts och tjänade lite tid.
Välkommen till härliga gamla London.
- Det är avskyvärt. - Ja, alla gillar det inte.
- God morgon, raring. - Mina herrar, sluta glo, tack.
Varför håller de varandra i händerna?
Antagligen för att de är tillsammans.
Nej, nej, nej, vi är inte tillsammans, inte på det sättet i alla fall.
- Den här vägen. - Mot kriget.
Tekniskt sett är kriget åt det hållet, men vi ska hitåt först.
- Och vart ska vi? - Ge den här till mina överordnade.
Nej, nej, nej, jag släppte dig fri, nu tar du mig till Ares.
Vi hade ett avtal, Steve Trevor, och ett avtal är ett löfte.
Och löften bryter man inte.
Jösses... Okej.
Följ med mig och lämna den här först så ordnar vi en biljett till kriget sen.
- Överenskommet? - Då går vi.
- Vad gör du? - Du har ju inga kläder på dig!
Kom så går vi och köper lite kläder.
- Vad bär de här kvinnorna i strid? - De går inte ut i...
En bebis!
Nej, nej, nej, inga bebisar.
Den är inte gjord av lera, kom nu. Diana, snälla.
Tack, gode gud, du är inte död!
Din rackare! Jag trodde du var död tills du ringde.
Han har varit borta i veckor utan ett enda ord.
Mycket olikt honom. Jag borde väl presentera mig.
Jag heter Etta Candy och är Steve Trevors sekreterare.
Vad är en sekreterare?
Jag gör allt, jag går dit han säger och gör vad han säger.
Där jag kommer ifrån kallas det slaveri.
- Henne gillar jag. - Fantastiskt... Mina damer, efter er.
Jag kände så i början, men de betalar ganska bra.
Vi har ordnat det bra för oss, eller hur.
- Är det här ert lands rustning? - Rustning...?
Det är mode. Den håller in magen.
- Varför måste man hålla in den? - Det frågar alla kvinnor utan mage.
Konservativ, men inte så tokig.
- Prova den i alla fall. - Nåväl.
Kom.
- Hur kan nån kvinna strida i den här? - Strida?
Vi använder våra principer. Det är så vi kommer få rösträtt.
Fast jag har inget emot ett litet slagsmål om möjligheten uppstår.
Underbar.
Den är kliar och den kväver mig.
Jag förstår den.
- Etta, var är hon? - Hon provar plagg nummer 226.
Ms. Candy, meningen var att få henne se mindre-
-iögonfallande ut.
Här.
Glasögon? Och då är hon inte längre den snyggaste kvinnan man sett?
Bättre.
Det där fungerar inte. Snälla, lägg undan svärdet, Diana.
- Låt mig försöka själv. - Efter er, sir.
- Etta. - Jag kan väl möta er på kontoret-
- och så tar jag hand om det där. - Nej, jag tror inte det.
- Du måste lägga undan svärdet, Diana. - Det passar inte kläderna.
Först av allt stoppar vi undan svärdet.
Lova mig att du skyddar det med ditt liv?
- Ja. - Du kan lita på henne.
- Skölden. - Och skölden.
- Tack, Etta. - Det här var ju lätt.
Så där ja.
Vad är det?
Förhoppningsvis inget, kom.
- Steve, varför gömmer vi oss? - Kom, kom.
Kapten Trevor.
Jag tror att ni har något som tillhör general Ludendorff.
Aha, det är en skurkmässa.
Ge oss Dr Marus anteckningsbok.
Var stoppade jag ner den?
Akta dig.
Eller kanske inte.
Vilken otur...
Finns det något annat du vill visa mig?
Och vart tror du att du är på väg?
Jag är ledsen, men du står helt klart under Ares kontroll.
- Diana. - Låt mig hjälpa dig att bli fri.
Var hittar jag Ares?
- Han är död. - Cyanid.
Stanna här.
Mina herrar, snälla!
Det sorgliga är att majoriteten inte ens vet vad de kämpar för.
Tack. Mina herrar, Tyskland är en väldigt stolt nation.
Och de kommer aldrig kapitulera.
Lyssna, det enda sättet att få ett slut på detta krig och återställa-
-världsfreden är att förhandla fram-
-ett vapenstillestånd.
Det är en kvinna här inne.
Vad gör hon här inne? Få ut henne.
Ursäkta, min blinda syster har irrat lite fel.
Den här vägen är det tror jag. Ledsen, grabbar.
Vårt enda mål just nu-
-måste vara att åstadkomma fred till vilket pris som helst.
Varför låter de inte honom tala, han talar ju om fred?
Trevor, hur fasen tänkte du? Släpa in en kvinna i rådet?
Informationen jag har med mig behöver behandlas snabbt.
Det här är Dr. Marus anteckningsbok.
Den behöver dechiffreras och jag behöver ett omedelbart möte med generalerna.
Du kan inte bara storma in och kräva...
Sir, det jag såg på mitt senaste uppdrag kan förändra utgången av kriget.
Trevor!
Jag hörde att vi förlorat dig-
-men här står du, tillbaka från de döda, och jag ser att du tagit med en vän.
Jag ber hemskt mycket om ursäkt för avbrottet, sir.
Nej, nej, struntprat, tack vare denna unga kvinna-
-blev rummet äntligen tyst nog så jag fick säga några ord i alla fall.
Sir Patrick Morgan till er tjänst.
- Diana, prinsessa av Themysc... - Prince, Diana Prince.
Hon är... Hon och jag jobbar tillsammans.
Hon hjälpte faktiskt mig att ta hit anteckningsboken från Dr Marus labb.
Jag tror innehållet kan ändra utgången på kriget, sir.
Herregud.
- Självaste Dr. Gift. - Ja.
-Fascinerande. Någon mer information? - Tyvärr inte, sir.
Kryptologerna har inte knäckt det ännu. Det verkar vara en blandning två språk.
Men de har ännu inte lyckats komma fram till vilka två språk det är.
Ottomanska och samariska.
Men det måste väl någon annan i det här rummet vetat?
- Vem är den här kvinnan? - Hon är min...
- ...sekreterare, sir. - Och hon kan ottomanska och samariska?
- Hon är en väldigt bra sekreterare. - Jag märker det.
Sir, om kvinnan kan läsa det, bör vi lyssna på vad hon har att säga.
Nåväl.
Det är en formel-
-för en ny sorts gas.
Senapsgas, vätebaserad istället för svavelbaserad.
Gasmasker blir verkningslösa mot väte.
Enligt boken planerar de att släppa gasen vid fronten.
-När? -Det står inte.
- Vilken front? -Sir, det där är bevisen vi behöver.
Vi måste hitta var de gör gasen och förgöra stället.
Ludendorff iakttogs sist i Belgien.
Vi kan inte öppet skicka trupper till ett tyskockuperat Belgien samtidigt som-
- vi förhandlar om deras kapitulation. - Sir, jag har sett gasen med egna ögon.
Om den används dödar den alla på båda sidor. Alla kommer dö.
Det är vad soldater gör, kapten.
Skicka mig med lite logistikstöd.
Låt mig åtminstone försöka stoppa Ludendorffs operation själv.
Är ni galen? Jag kan inte börja spela hasard helt plötsligt.
- Sir, jag kan... - Nu mer än någonsin-
-är vapenstilleståndet av största vikt.
Det måste förhandlas fram och undertecknas, för det är-
-det bästa sättet att stoppa kriget.
Kapten, ni gör ingenting. Och det är en order.
Ja, sir.
- Jag förstår, sir. - Det gör inte jag.
Diana, jag förstår att det är förvirrande.
- Vem är kvinnan? - Hon är med mig och oss, sir.
Jag är inte med er, ni offrar medvetet alla dessa liv.
Som om de vore värda mindre än era. Som om de inte betydde ett dugg.
Där jag kommer ifrån gömmer sig inte generaler på kontoret som ynkryggar.
De slåss bredvid sina soldaterna. De dör med dem på slagfältet.
- Jag ber om ursäkt. - Ni borde skämmas.
- Snälla, ta det lugnt. - Är det där era ledare?
Hur kunde han säga så? Och tro på det?
Och du! Var din enda plikt att ge dem boken?
- Du stod inte på dig och tog strid. - För att det inte skulle hjälpt!
Det är Ares vi pratar om och han kommer inte förhandla eller kapitulera.
De miljoner människor ni pratade om kommer dö.
Vi åker ändå.
Menar du att du ljög?
- Jag är spion, det är sånt jag gör. - Hur vet jag att du inte ljuger nu?
Jag tar dig till fronten. Och vi kommer förmodligen dö.
Det här är en fruktansvärt dålig idé.
Vi kommer behöva förstärkningar.
- Är det här förstärkningarna? - Ja.
-Är det ens bra män? - Tja, relativt.
Inte ens i Afrika, mina herrar, har vi skådat sådan lyx.
Men lyxen vi åtnjuter nu är att vi inte kan sluta tjäna pengar.
- Så min farbror prinsen och jag... - Vilken prins är det?
- Jag bestämmer mig för att... - Allvarligt, vilken prins?
Du, Sultanen, kan jag få prata med dig?
Mina herrar, ursäkta mig återigen.
Din jäkel, jag har smörjt dem hela kvällen och...
Herre min jösses. Ni är vacker som en tavla.
- Sameer, Diana, Diana, Sameer. - Hej, Diana, kalla mig Sammy.
Sameer, jag skulle inte göra så om jag vore dig.
Sameer är en toppagent, han kan tala lika många språk som dig.
- Han ser inte så imponerande ut. - Men det gör du.
Era ögon, lika sköna som ert leende...
- Och era ögon... - Ser ut som de är ute efter någonting.
- Jag kan kinesiska också, flicka lilla. - Kan du recitera Sokrates på grekiska?
Jaså, ni är klara? Var är Charlie?
Charlie är åtminstone bra med nävarna.
Det där är inte Charlie.
Det där är Charlie.
Steven, må gud sätta en blomma på ditt huvud. Kul att se dig.
Vad slogs ni om?
Jag tog hans glas av misstag, sånt händer.
- Han är ingen är krigare. - Charlie är expert i prickskytte.
- Han skjuter folk. - Från väldigt långt håll.
De anar aldrig vad som träffar dem.
Så hur vet du vem du dödar om du inte ser deras ansikten?
Det vet jag inte, tro mig det är bättre så.
- Du slåss utan ära? - Vem får betalt för ära?
Så vad är det för jobb, chefen?
Max två dagar, vi behöver förnödenheter och en väg in i Belgien.
- Vad betalar det? - Det är bäst att det är bra betalt.
Nja, så här ligger det till.
Jag sa ju att det går fort och det finns mycket att vinna på det här.
Det är för en god sak...
...frihet och vänskap...
-...få slut på kriget, vänskap... - Okej, du har inga pengar.
Allt jag vill ha just nu är en bild på ert vackra ansikte.
Du behöver ingen bild, för jag kommer följa med.
- Vad? Vad är det här? - Vi ska släppa av henne vid fronten.
- Släppa av henne? - Ja.
Lyssna raring, jag tänker inte bli dödad när jag hjälper en tös ur ett dike.
Här har vi den lilla tjuven. Vi vill inte ha din sort här.
Jag är både rädd och upphetsad.
- Här är dem. Ledsen om jag är sen. - Sir Patrick?
Nej, nej, sitt ner, mina herrar. Ms. Prince, sitt ni också.
Jag förmodar att-
-ni planerar nåt här som kan sätta er i krigsrätt eller dödade.
Då förmodar jag att ni är här för att stoppa oss?
Nej, inte alls. Faktum är att...
Jag har också varit ung, hade jag varit friskare hade jag nog gjort likadant.
Det är en väldigt hedervärd sak ni gör. Så därför-
-är jag här för att hjälpa till. Inofficiellt naturligtvis.
Vad har ni för plan?
Om det finns en till vapenanläggning, hitta den och förstöra den-
-tillsammans med Ludendorff och Maru.
För att undvika misstankar-
-kan bedårande Etta här leda uppdraget från mitt kontor.
Leda...
I det här finns det så det räcker några dagar.
- Tack, sir. - Varsågoda.
Ta väl hand om er och lycka till.
Skål!
- Fröken, vill ni köpa glass? - Jag?
- Tack. - Åtta pence, sir.
- Varsågod, behåll växeln. - Tack så mycket, sir.
- Vad tycker du? - Den smakar underbart.
- Du borde vara väldigt stolt. - Du borde vara väldigt stolt.
Jag hoppas vår kille möter oss här, Chief väntar oss innan det blir mörkt.
Chief?
Ja, en smugglare. Med väldigt bra anseende.
En lögnare och en mördare. Och nu en smugglare, underbart.
- Akta så jag inte tar illa upp. - Jag menade inte dig.
Jag jobbar under falsk identitet, sköt folk på stranden-
-smugglat en anteckningsbok. En lögnare, mördare och smugglare.
Ska du fortfarande med?
Det är hemskt.
Det är därför vi är här.
Gasen dödar allt. Vilket sorts vapen dödar oskyldiga?
I det här kriget? Alla...
Ni närvarade inte vid mötet, general.
Jag ser att ni förhandlar villkoren för vapenstilleståndet utan mig.
- På kejsarens vägnar. - Jag insisterar på-
-att vi enkelt skulle vinna detta krig om ni bara hade lite förtröstan.
Det har vi inte. Det är brist på mat, medicin och ammunition.
Varje timmes fördröjning kostar tusentals tyska liv.
Ett anfall och världen kan vara vår.
- Just nu håller min kemist på... - Vi tar avstånd från dig och din häxa.
Lundendorff, det räcker!
Inom 24 timmar kommer det här kriget ta slut.
Det är över.
Det är över för dig.
Det är över för er alla.
- Men masken hjälper inte. - Det vet inte dem.
Kom, det är dags för en demonstration för kejsaren.
-Du är sen. - En cowboysmygattack, Chief.
Hur är det? Skönt att se dig.
- Skönt att se dig. - Skönt att se dig, min vän.
- En skönhet! - Vem är det här?
Trevligt att träffas.
- Napi. - Och jag heter Diana.
- Var hittade du henne? - Hon hittade mig.
- Jag plockade upp honom ur havet... - Det behöver vi inte ta nu.
- Vad har du där? - Brittiskt te till tyskarna.
Tysk öl till britterna.
Och Edgar Rice Brurroughs- noveller åt båda.
Och vapen!
- Nåväl, må vi få vad vi vill. - Må vi få vad vi behöver.
Men må vi aldrig få vad vi förtjänar.
- Märklig åska. - Tyska 77:or.
Stora kanoner.
Fronten ligger där ute.
Vem strider du för i det här kriget?
- Jag strider inte. - Är du här för vinnings skull?
Hade ingen annanstans att ta vägen.
Ingen annanstans att ta vägen än i ett krig utan att välja sida?
Jag har ingenstans att ta vägen. Senaste kriget tog allt från mitt folk.
Vi har inget kvar. Här är jag åtminstone fri.
- Vem tog det från ditt folk? - Hans folk.
Gå inte. Gå inte dit...
Gå inte. Nej! Gå inte in dit!
Det är ingen fara. Är du okej?
Rör mig inte, kvinna! Sluta tjafsa!
Han ser spöken.
Du kommer bli kall.
Bry dig inte om Charlie, han menar inget illa.
- Varför gör de djuren illa? - För att de har bråttom. Som oss.
Men så gör man inte. Jag kan hjälpa dem.
Vi har inte tid. Kom nu, kvinna.
- Den där mannen är skadad. - Vi kan inte göra något, Diana.
Vi måste fortsätta framåt.
- Vad är det här? - Du ville till kriget-
- och här är det. - Var är tyskarna?
Några 100 meter bort över fältet.
Chief, vad skönt att se dig. - Chief är tillbaka!
- Okej, sätt fart. - Snälla, hjälp mig!
De har tagit allt.
Våra hem, all mat...
De som inte kunde fly tog de som slavar.
- Var hände det här? - Veld.
- På andra sidan av ingenmansland. - Diana, vi måste gå.
- Vi måste hjälpa dem. - Vi måste fortsätta uppdraget.
- Nästa passage är en dagsmarsch bort. - Vad väntar vi på?
Vi kan inte gå utan att hjälpa dem, de kommer dö.
Inget att äta och byarna är förslavade.
Jag förstår det, men vi måste ta oss till nästa position.
Hur kan du säga så? Vad är det för fel på dig?
Det här är ingemansland, Diana!
Det betyder att ingen kan korsa det.
Den här bataljonen har varit här ett år och knappt tagit sig en tum framåt.
För på andra sidan finns ett gäng tyskar som riktar kulsprutor-
-mot varenda tum av det här stället. Det går inte att korsa det.
- Så vi ska inte göra nånting? - Nej, vi gör nånting. Men...
Vi kan inte rädda alla i det här kriget.
Det är inte det vi kom hit för.
Nej, men det är vad jag tänker göra.
Diana!
Vad fasen håller hon på med?
Eld!
Hon täcker alla skott, kom igen!
Hon klarade det!
Steve! Kom igen!
Kom igen, sätt fart!
Stanna här, jag går i förväg.
- Vad i hela... - Sätt fart!
Vi behöver kraftigare grejer.
Krypskytt, ta skydd!
- Gå in! - Charlie, klocktornet!
Kom igen, Charlie. Skjut honom!
Det är ingen fara.
Följ mig och täck mig!
Vi lägger den här på våra ryggar, och när jag säger till lyfter ni.
Diana, sköld!
Nu!
Stå väldigt stilla, mina vänner. Det är väldigt viktigt.
Tack så väldigt mycket, det har varit en ära att ta en bild på er.
Trots allt hans prat om skytte så kan han inte skjuta.
Ja, det är inte alla som blir just det dem vill bli.
Jag är en skådespelare.
Jag älskar skådespeleriet, jag ville aldrig bli soldat.
Men jag har fel hudfärg.
Alla har sina egna strider att utkämpa, Diana.
Precis som du utkämpar dina.
Jag pratar i telefon.
Det är Veld, V-E-L-D, det är en liten-
- by som kanske inte syns på kartan. - Jag hittade den, jag hittade den.
- Har du hittat Ludendorffs verksamhet? - Nej, men jag har hittat honom.
Och en sån tur du har, han är bara nån kilometer bort.
- Vid tyska överkommandot. - Vid tyska överkommandot?
Underrättelser säger att Ludendorff ska hålla en gala.
Nån slags sista fest innan tyskarna skriver under vapenstilleståndet.
Kejsaren själv kommer närvara. Och även Dr. Maru.
- Galan kan vara ett perfekt tillfälle. - Trevor?
Du får under inga omständigheter gå i närheten av galan imorgon, hör du det?
Du riskerar allt vi jobbat för, du får inte äventyra vapenstilleståndet.
Sir, det blir inget vapenstillestånd när Ludendorff bombar hela fronten.
- Vänta ett tag, sir. - Oroa dig inte för vapenstilleståndet.
- Varför inte? - Ares skulle aldrig låta...
Vad? Vad är det?
Naturligtvis, det är ju helt logiskt!
Ares skapade ett vapen, det värsta som någonsin gjorts.
- Ares? Du menar Ludendorff? - Nej, jag menar Ares.
Ludendorff är Ares.
Sir, det här är vår sista chans att hitta var gasen finns-
-och ta reda på hur Ludendorff tänker släppa ut den.
Nej, nej, nej, jag förbjuder det. Hör du det, jag förbjuder det.
- Sir, linjen bryts. - Hallå?
- Hur troligt är det att han lyder? - Ärligt talat, knappast troligt.
Sammy, nej, nej, nej. Sammy, jag måste jobba.
Jag måste fixa en tysk uniform och staka ut vägen för imorgon.
Det är ju enkelt, chefen. Du kan inte göra nåt förrän imorgon.
Så, madame, varsågod.
- Tack. - Herrn, varsågod.
Tack, Sammy.
Du gjorde det här.
Vi gjorde det.
Dansar ni på paradisön?
Dans? Ja, självklart.
Men de här människorna gungar bara.
Okej, om du ska strida mot krigsguden-
-är det lika bra att jag lär dig dansa, din stackare.
Okej, det är nog bättre utan vapen.
Madame.
Får jag lov?
Nåväl. Om jag ska på gala kommer jag behöva kunna dansa.
- Du ska inte gå på galan. - Klart jag ska, varför skulle jag inte?
För det första kan du inte dansa.
- Jag hävdar nog att de inte kan dansa. - Var artig nu.
Okej, ge mig din hand. Så där.
Och så lägger jag min arm runt dig.
Och sen... Vad kallade du det, gunga?
- Sen gungar vi bara. - Du är väldigt nära.
Det är vad det hela handlar om.
Jag förstår.
Jag har inte hört honom sjunga på åratal.
Det är ett snöfall.
Rör vid det.
Det är magiskt.
Visst är det?
Ja, det är det.
Är det här vad folk gör när det inte finns några krig att utkämpa?
Ja.
- Ja, det här och andra saker. - Vad för saker?
De äter frukost.
De älskar verkligen frukost. Och de älskar att vakna och-
-läsa tidningen och gå till jobbet.
De gifter sig-
-skaffar några barn och bli gamla tillsammans.
Antar jag.
Hur är det?
Jag har ingen aning.
- Byborna gav oss dem. - Vilken älskvärd gåva.
- Och de kallar oss hjältar. - Det är ni.
Grabbar, jag vet att jag sa att jobbet skulle ta två dagar och...
Ett avtal är ett avtal.
- Du går vilse utan oss. - Ja.
Alla vi vet att Diana kan ta vara på sig själv.
Jag är orolig för att du inte klarar dig.
- Det finns inga mer pengar. - Vi har fått tillräckligt betalt.
Ni kanske klarar er bättre utan mig?
Nej, Charlie. Vem ska då sjunga för oss?
- Ja. - Åh, nej, snälla.
Sjunga?
Du får skylla dig själv.
Du måste tro att jag är född igår.
Jag vet att det låter galet, men det är sant, vartenda ord.
Vänta, finns det en hel ö med kvinnor som hon och inte en enda man där?
Hur tar vi oss dit?
Och hon tror att Ludendorff är Ares, krigsguden?
Och endast genom att döda honom kan kriget få ett slut? Var inte dum.
Du såg vad som hände där ute. Hur hon slog ut tornet.
Det kanske är sant.
Jag tror det är sant. Jag tror på att det är sant.
Steven, du tror väl inte på sånt struntprat?
Diana, göm dig.
Hur i helvete kommer vi in där?
Jag ser bara några vakter vid dörren att distrahera.
- Lite misstänkt gåendes ur skogen... - Jag kan ta mig in.
- Du går inte in, det är för farligt. - För farligt?
Ja, för farligt, du är för iögonfallande.
Jag går in och kollar var gasen görs, eller än bättre, var den är.
- Jag följer med dig. - Nej, du är inte direkt förklädd.
Jag vet inte, hon verkade vara rätt klädd på slagfältet.
Vi får inte in dig, okej? Jag sonderar terrängen och rapporterar...
- Så länge han lever kan han... - Du kan inte bara gå in och döda någon.
Det kan du inte, tro mig.
- Var kom den ifrån? - Får jag köra den?
- Snälla, jag kan vara din chaufför. - Kom, kom.
Stanna här.
- Var hittade du den här? - På fältet där, det är fullt av dem.
Chief, vi kan väl kolla området ifall vi skulle behöva en snabb reträttväg.
Eller vad säger du, Diana?
Överste.
Steve, de har inbjudningar.
Ta det lugnt bara, det här fixar du.
- Inbjudan, tack. - Tack så mycket.
Översten och jag önskar välsignelse och att inget faller på ert huvud.
Ditt huvud måste vara tomt, han vill ha min inbjudan, din idiot.
Jag ber tusen gånger om ursäkt, herre.
Jag har gjort ett oförlåtligt misstag, jag har tappat bort överstens inbjudan.
Har vi kört genom regn och lera och så har du tappat bort min inbjudan?
Jag är ett kryp. Nej, inte ens ett kryp, krypdynga. Och ni har rätt, herre...
Välsigne er.
Det här är ju löjligt. Jag vill inte sitta här hela kvällen, era idioter.
Flytta era bilar!
Och vad ska ni föreställa?
Vad håller ni på med?
Ursäkta mig.
Jag dricker inte.
- Har vi träffats förut? - Nej, men jag har haft ögonen på er.
Följt er karriär menar jag.
Ni är Dr. Isabel Maru.
Den mest begåvade kemisten i tyska armén, jag är en beundrare.
Jag hoppas jag inte går över gränsen.
Jag vet att ni och general Ludendorff står varandra väldigt nära.
Vi arbetar bra tillsammans, ja.
Jag tror att en sån som mig bakom er-
- skulle kunna hjälpa mycket mer. -Och vem är ni?
En som skulle visa er den uppskattning som ett geni som ni förtjänar.
Jag älskar eld, gör inte ni det?
Det är som en...
...en livs levande entropi.
Det ultimata förstörelsevapnet.
Som påminner oss om att i slutänden-
-återgår allt slutligen till den aska den kom ifrån.
Det är nånting betryggande med det.
Jag ser allt det i era ögon.
Ni kanske kan visa vad ni jobbar med?
Jag har hört att det är...
Jag har hört att det är extraordinärt.
Jag uppskattar ert intresse för mitt arbete.
Men jag är lojal mot General Ludendorff.
Dessutom ser jag nu var er uppmärksamhet riktar sig.
Någon annanstans.
Har ni trevligt?
Jag ska erkänna att jag inte riktigt vet vad det är vi firar?
En tysk seger, naturligvis.
Seger? När jag hör att freden är nära?
Fred? Det är bara ett vapenstillestånd i ett ändlöst krig.
- Thucydides. - Ni kan era gamla greker.
De förstod att kriget är en gud.
En gud som kräver människooffer.
Och i utbyte-
-ger kriget människan ett syfte. En chans att höja sig över-
-sitt triviala, dödliga egna jag och vara tapper-
-ädel och bättre.
Bara en av alla gudarna trodde på det.
Och han hade fel.
- Ni vet inget om gudarna. - Herr general?
Njut av fyrverkerierna.
- Vad gör du? Flytta... - Diana, se på mig.
Dödar du Ludendorff innan vi hittat gasen kan vi inte stoppa honom.
- Men jag kommer stoppa Ares! - Tänk om du har fel?
- Tänk om det inte finns någon Ares. - Du tror mig inte.
Jag kan inte låta dig göra det här.
Vad jag gör bestämmer inte du.
Diana!
Diana, gasen.
Byn...
Vad hurrar de för?
Diana!
- Vad avfyrade de? - Gasen.
- Var är Ludendorff? - Jag såg honom i tornet.
- Följ honom vart han än går. - Hur ska du hitta oss?
Jag vet hur.
Diana!
De är döda. Alla är döda.
Jag kunde ha räddat dem om det inte vore för dig.
Du hindrade mig att döda Ares! Håll dig borta från mig!
Nu förstår jag allt, det är inte bara tyskarna Ares har fördärvat-
-det är ni också. Allihop.
Jag ska hitta Ares och döda honom.
Diana.
Den där röken.
Det är Chief, han följer efter Ludendorff.
Följ röken!
Diana, ditåt!
Kom igen, sätt fart!
Vilken överraskning. Märkligt.
Dessvärre har jag en annan angelägenhet att ta hand om.
- Vad är du för något? - Det ska du strax få reda på.
Hur magnifik du än är, så är du ändå ingen match för mig.
Vi får väl se.
Jag är Diana från Themyscira.
Dotter till Hippolyta, Amazonernas drottning.
Och din vrede över den här världen är över.
I allt det goda i denna världs namn-
-avslutar jag härmed Amazonernas uppdrag genom att befria denna värld från dig-
-för alltid.
Diana?
Jag dödade honom.
Jag dödade honom, men inget upphörde.
Om man dödar krigsguden upphör kriget.
Precis vad vi måste göra nu.
- Vi måste stoppa gasen, kom. - Nej, det borde upphört nu.
- Varför upphör det inte? - Jag vet inte.
Ares är död. De kan sluta strida nu. Varför fortsätter de strida?
Kanske är det dem. Kanske...
Folk kanske inte alltid är goda.
Ares eller inte Ares, det kanske bara är såna de är.
Diana, vi kan tala om det här sen, jag vill att du följer med mig...
Nej, inte efter allt jag har sett. Det kan inte vara så!
De dödade varandra.
Dödade folk de inte ens kan se, barn...
Nej, det måste vara han, det kan inte vara dem!
Diana, folk...
Hon hade rätt.
Min mor hade rätt, hon sa att människans värld inte förtjänar mig.
- De förtjänar inte vår hjälp, Steve. - Det handlar inte om att förtjäna!
Det kanske vi inte gör!
Men det handlar inte om det, det handlar om vad man tror på!
Tror du inte jag fattar efter allt jag har sett där ute!
Tror du inte jag skulle vilja säga att en ensam skurk bär skulden för det här?
Men så är det inte.
- Alla bär skulden. - Inte jag.
Men det kanske jag gör.
Snälla. Om du anser att kriget borde stoppas, om du vill stoppa det-
-hjälp mig stoppa det nu, för om du inte...
Om du inte gör det dör tusentals till.
Snälla, följ med mig. Jag måste gå.
- Var är Diana? - Vi får klara oss själva.
Vad ser du, Charlie?
Det ser ut som en massa gasbomber, men jag ser inte vart de för dem.
Hur ska vi ta oss in?
Jag har en idé. Kom, killar.
Vem där?
Sir Patrick?
Du hade rätt, Diana, de förtjänar inte vår hjälp.
De strävar endast efter förgörelse.
Du...
Du är han.
Det är jag.
Men jag är inte vad du trodde jag var.
- Vad är det för nåt? - Framtiden.
Jag är inte din fiende, Diana.
Jag är den enda som verkligen känner dig.
Och som verkligen känner dem så som du gör nu.
De har alltid varit och kommer alltid vara svaga-
-grymma, själviska och kapabla till ohyggliga fasor.
Allt jag ville var att gudarna skulle se hur ondskefull min fars skapelse var.
- Men de vägrade se. - Jag är Diana från Themyscira...
- Så jag krossade dem. - ...dotter till Hippolyta-
-och jag är här för avsluta hennes...
Gudadräparen...
Mitt kära barn.
Det där är inte gudadräparen...
...det är du.
Endast en gud kan döda en annan gud.
Zeus lämnade kvar barnet han fick med Amazondrottningen som ett vapen mot mig.
Nej, du ljuger.
Jag befaller dig att berätta sanningen.
Det gör jag.
Jag är inte krigets gud, Diana, jag är sanningens gud.
Människan stal den här världen av oss.
De förstörde den för var dag som gick.
Och jag, den enda klok nog att se det-
-lämnades för svag att stoppa dem.
I alla dessa år har jag kämpat ensam-
-viskandes i deras öron idéer och inspiration till formler-
-vapen-
-men jag tvingade dem inte att använda dem.
De startade krigen på egen hand.
Allt jag gör är att arrangera ett vapenstillestånd de inte kan hålla-
-i hopp om att de förgör sig själva.
Men det har aldrig räckt.
Tills du kom.
När du dök upp tänkte jag krossa dig.
Men jag visste att om du bara kunde se-
-vad de andra gudarna inte kunde se-
-så skulle du ansluta dig med mig och med våra krafter tillsammans-
-kunde vi äntligen stoppa all smärta, lidande och förstörelse som de orsakat.
Så kunde vi återskapa den här världen till det paradis det var innan dem.
För alltid.
Jag...
Jag skulle aldrig kunna göra det.
Min kära, jag vill inte slåss mot dig.
Men om jag måste...
- Steve! - Kom igen! Sammy, sätt fart!
Ta planet härifrån!
Kära nån, du har så mycket att lära.
Herregud! Vad ska vi göra?
Det finns inte mycket vi kan göra-
-om det där är den jag tror.
Men vi kan stoppa planet.
Om vi kunde få tag på en radio kan vi be flygvapnet skjuta ner det.
Nej, störtar det dör alla inom åtta mils radie, det får inte lyfta.
Dåliga nyheter, den är satt på timer, det är lika illa om den inte lyfter.
Är det lättantändligt, Chief?
Ja, du sa att det är väte, det är lättantändligt.
Se till att jag kommer fram till planet.
Nej, Steve!
Är du okej?
Kom igen, hitåt, Steve!
Kom igen, Steve, spring!
Steve!
Låt oss se vad för sorts gud du egentligen är.
Du ska hjälpa mig att förgöra dem, Diana!
Annars kommer du dö.
Kom igen, snabba er på!
Spring, grabbar!
Är det allt du kan?
Det är fåfängt att tro att du kan vinna.
Ge upp, Diana.
- Chief, har du något kvar? - Nej, inget.
- Någonting? - Nej.
Steve...
Nej!
Ja, Diana.
Krossa dem allihop. Äntligen ser du.
Titta på denna värld.
Mänskligheten gjorde det här, inte jag.
De är otäcka och fyllda av hat-
-svaga, precis som din kapten Trevor.
Borta och lämnade dig ensam kvar.
Till vilken nytta? Det är patetiskt.
Han förtjänade att brinna!
Se på henne och säg att jag har fel.
Hon är ett perfekt exempel på människan.
Och inte värd din medkänsla överhuvudtaget.
Förgör henne, Diana.
Du vet att hon förtjänar det, det gör dem alla.
Gör det!
Diana.
- Vad? - Jag måste gå.
Vad är det du säger?
Steve, vad det än är-
- så kan jag göra det. - Nej.
Det måste vara jag.
Jag kan rädda dagen och du kan rädda världen.
Jag önskar vi hade mer tid.
Vad? Vad är det du säger?
Jag älskar dig.
Du har fel om dem.
De är allt du säger, men så mycket mer.
Lögner!
De förtjänar inte ditt beskydd!
Det handlar inte om att förtjäna.
Det är handlar om vad man tror på.
- Och jag tror på kärleken. - Då ska jag förgöra dig!
Farväl, broder.
Förut ville jag rädda världen.
Att få slut på kriget och bringa fred till mänskligheten.
Men då fick jag se en skymt av mörkret som lever i deras ljus.
Och lärde mig att inom varenda en av dem-
-kommer båda alltid finnas.
Ett val som var och en måste ta själv.
Något som ingen hjälte någonsin kan besegra.
Och nu vet jag-
-att endast kärlek verkligen kan rädda världen.
Så jag stannar, jag kämpar och ger.
För den värld jag vet att den kan bli.
Till: Bruce Wayne Tack för att du återförde honom till mig.
Det är mitt uppdrag nu.
För evigt.